Detta har hänt...
Det här är vår familj.
Så fort vårt skepp har kraft kommer vi att väcka dem.
Vi kommer erövra jorden och göra er alla till slavar.
Äta ert mjuka kött under en fantastisk fruktad skörd.
Håll dig nära din fru.
Ha ett vapen tillgängligt och vakta henne.
Från vem? Din dotter?
Jag letar efter henne.
Jag kommer och berättar när Stahma är i säkerhet.
Så det är myteri.
Ja.
Du ska hjälpa mig att jaga.
Vad är det där?
En kontrollsticka.
Det håller formskiftare som du lydiga.
Hon dödade Tommy!
En maskin dödade Tommy!
Du skrämmer mig!
Nej!
Pistol!
Nolan hade vanföreställningar. Han har Arkteknik i hjärnan.
Ska du låta dem ta mig till Sydamerika?
Jag vill inte.
Du måste.
Om nån skulle kunna överleva nåt sånt här
så var det såklart du.
Berlin?
Berlin!
Det är ganska otrevligt där ute.
En massa kroppar och blod men jag såg inte Nolan.
Vet du vad som hände honom?
Nån tog honom.
Men han lever, jag känner det.
Kan du känna honom?
I huvudet.
Okej, vänta lite.
När jag säger "kör"
så ålar du dig därifrån så fort som möjligt, okej?
Gör det.
Kör!
Vad gör du ute i ödemarken?
Jag var på väg tillbaka till Defiance.
Jag hörde om Nolan och att han skjutit vicekanslern
och tänkte att Amanda behövde min hjälp.
Är det sant? Sköt han henne?
Han var sinnesförvirrad.
Så det ligger i släkten.
Det var tre döda plundrare där ute.
Var det en attack?
Jag vet inte säkert.
Konvojen hade bara varit på väg i ett par timmar,
med siktet inställt på Brasilien.
Allt var lugnt, och sen...
Vad chup stannar vi för?
Det ligger ett stort träd på vägen, herrn.
- Kan vi åka runt det? - Nej.
Röj vägen.
- Du ser honom fortfarande, eller hur? - Ja.
Men inte så länge till.
Och det var då det började.
- Ner. - Vad är det?
Jag vet inte.
Nolan?
Nolan!
Sen var han bara borta.
Vi kommer hitta honom.
Tack för att du inte bara drog.
Du menar, inte bara drog igen?
Ja, det var det jag menade.
Varsågod.
Han kommer.
Det har gått många timmar.
Han skulle komma när det var säkert.
Det är uppenbarligen inte säkert.
Det är möjligt att T'evgin bestämt sig för
att han värderar kött av sitt eget kött högre än ditt.
Han skulle inte svika mig. Inte för hennes skull.
Då kanske Kindzi har dödat honom.
Vi får fråga henne när hon kommer,
vilket jag förmodar är snart.
Du försöker göra mig upprörd.
Jo, jag är rätt uttråkad.
Jag måste få tiden att gå på nåt sätt.
Jag älskar inte T'evgin.
Jag minns inte att jag frågade det.
Men du ville.
Det är därför du låtsas vara så elak.
Jag låtsas inte.
Besvärjaren tog hand om mig,
gav mig skydd när jag var ensam
och rädd.
Han är hederlig,
ärbar.
Sen när tycker du att det är attraktivt?
T'evgin är värd min respekt.
Min ömhet.
Men mitt hjärta?
Det är reserverat för dig.
För alltid.
Det är din tur, älskling.
Vad har du gjort med mig?
Du är starkare än alla andra omeker.
Starkare än mig,
tillräckligt stark att ta sönder kedjorna.
Genom att tömma dig på blod blir din starka kropp upptagen.
Det gör dig svag.
Du borde döda mig.
Döda dig?
Nej.
Jag älskar dig, far.
Lösensumma.
Det är det enda logiska motivet.
Varför tror du det?
Nolan dödade vicekanslern, eller hur?
Plundrare attackerar karavanen, kidnappar lönnmördaren,
och säljer honom sen till votaniska kollektivet.
Det är en dum plan.
Okej, om du inte gillar min teori så får du komma på en annan.
- Vänta. - Vad?
De här såren. Jag har sett såna förut.
Ser ut som bitmärken.
Vi hade djurattacker i Defiance och de såg likadant ut.
Jag har aldrig hört talas om plundrare som använder djur.
Kropparna är placerade här.
Av vem?
Omekerna.
Varför skulle de göra så?
Jag vet inte.
Hur mår han?
Nedsövd.
Han repar sig så fort drogerna slutar verka.
Och hårdvaran i hans huvud?
Du menar Arktekniken?
Den är förorenad, jag vill få bort den.
Han kan dö om den avlägsnas.
Är det där en ordervägran?
Det är ju inte riktigt möjligt, eller hur?
Varför attackerade du karavanen?
Varför tog du med honom hit?
Jag har valt denna människa till min besvärjade,
mitt husdjur.
- Varför honom? - Titta på honom.
En så ädel hållning, så stolt.
Jag tycker han är rätt vacker, håller du inte med?
Inte riktigt mitt val av kön.
Han var snäll mot mig när människoborgmästaren sköt mig.
Han gav mig en kappa för värme.
Jag kunde inte låta Votaniska kollektivet ta honom och döda honom.
Men det går bra om jag dödar honom här på operationsbordet?
Om han är trasig är han inte till nån nytta.
Får jag vara uppriktig?
Vad?
Jag tror att du är den som är trasig.
Jag vet inte om det beror på ett trauma
eller om du bara är född sociopat.
Men du har en skruv lös i den där skallen.
Du vet att jag har högre tolerans
för grymhet än de flesta, men
det du gjorde mot din far
är sjukt.
Du gör mig illamående, det är sanningen.
Ut.
Du behöver mig till operationen.
Jag gör det själv.
Åk tillbaka till Defiance och fortsätt ditt samlande.
- Du vet inte hur man gör. - Nu.
Ja, chefen.
Vad du än säger.
Hej då, Nolan.
Nånting har hänt.
Berätta.
Nej.
Nej, jag kan inte känna Nolan längre.
Han är borta.
Hej.
Kindzi?
Här, drick.
Var är Irisa?
Tillbaka i Defiance.
Och berättar för alla att du dödades i en plundrarattack.
Natten du blev inlåst så kom Irisa till min far i tårar.
Hon bönade och bad att vi skulle hjälpa att rädda dig.
Vi kom på en plan tillsammans.
Så attacken var...
Ett nödvändigt bedrägeri.
Blev nån dödad?
Det får du inte beskylla din dotter för,
utan mig.
Åh, nej.
Det Votaniska kollektivet mördade mitt folk.
Jag tänker inte be om ursäkt för att jag dödade dem.
Det är okej, för all del.
Jag har gjort värre saker själv.
Så finns det en plan?
Du och jag reser till Rancor Flats.
Och Irisa?
Irisa kommer också,
så fort hon vet att Votaniska kollektivet tror på hennes story.
Okej,
så plundrarna är beskyllda för attacken på konvojen.
Defiance är säkert.
En lätthanterlig plan.
Vad gjorde du med mig?
Jag tog bort metallen från ditt huvud.
Nej.
Nej, Doc försökte. Hon sa att det inte gick.
Jag är omek. Inget är omöjligt.
Irisa då?
Var hon okej efter att du tagit ut Arktekniken?
Ja, precis som du.
Du tog en stor risk för vår skull.
Tack.
Får jag fråga varför?
Vi hatar Votaniska kollektivet lika mycket som du gör.
Slappna av nu.
Det finns inget mer att oroa sig för.
Du är säker,
du är frisk.
Och du är fri.
För stunden.
Du har kämpat för alla andra så länge,
tagit hand om alla förutom dig själv.
Låt nu nån annan ta hand om dig.
Jag gillar att du sköt den castithanska politikern.
Det påminde mig om min far.
Sån som han var förut.
Farlig,
stark,
brutal.
Bara så du vet så är jag inte stolt över
att jag sköt vicekanslern.
Jag var inte mig själv.
Jaså?
Arktekniken i mitt huvud gav mig vanföreställningar.
Vad för slags vanföreställningar?
Jag såg mig själv.
Utifrån.
Jag var en soldat.
Allt jag tänkte på var att döda.
Denna skugga av dig själv
kallar vi på omekanska för t'ovik nilusii.
Det betyder "vårt krigareko".
Händer det ert folk så ofta att ni har ett namn för det?
Det är en känsla, en instinkt.
Så när allt i skallen säger nej,
säger din t'ovik nilusii ja.
Var det ditt krigareko
som sa åt dig att döda alla votaner vid angreppet?
- Du dömer mig. - Nej.
Jag är bara orolig för Irisa.
Hon måste ha varit upprörd när du började döda folk.
Ja, i början.
Sen förstod hon att det var tvunget.
Ja, tja,
den ungen har alltid tänkt praktiskt.
Du,
jag skulle gärna vilja prata med henne.
Har du en hailer?
Drönarna stör signalen.
Du kan prata med henne sen.
Ja, när vi kommer till Rancor Flats.
Du sa det.
Irisa värderar sin kärlek för dig högst av allt.
Hon är en bra dotter. Du ska vara stolt över henne.
Det är jag.
Jag är utsvulten.
Jag vet hur man gör pannkakor.
Nej, jag fixar det.
Säkert att du inte vill ha?
Japp.
Jag är grym på att göra grillad ostmacka.
Tricket är att bre smör på båda sidor av brödet...
Du gör mig besviken.
Jag återvänder snart.
Jag vill ha er två på taket,
två vid entrén, och två som stannar hos min fru.
Skydda henne med ert liv om så behövs.
Sa jag nåt som var roligt?
Lyssna, Vizu.
Dina pengar duger till att stå därute
med en stor pistol och skrämma iväg folk, men
om shtak blir på allvar,
skulle jag aldrig dö för ett hus fullt av förrädare.
Vi vet vem som dödade Raiga och resten av ditt gamla gäng.
Kan inte bevisa det, men det var du.
Chefen.
Vad säger du?
Vill du att vi ska gå?
Om och när det är dags
är jag säker på att ni gör det rätta.
Om ni inte gör det
kommer detta samtal fortsätta samt avslutas.
Inta era positioner.
Du kan inte lämna oss med dem.
Doc Yewll svarar inte på hailern. Jag måste hitta henne.
- Men T'evgin... - Så vitt vi vet
är T'evgin på sin dotters sida.
Och du minns väl att han nästan är omöjlig att döda?
Om nån vet hur man dödar en mogen omek
så är det Yewll.
De här männen kommer förråda oss vid första bästa tillfälle.
De är de bästa jag kunde hitta.
Vi är inte direkt populära nuförtiden.
Ge mig en pistol.
Var inte fånig.
Jag slåss för dig Favi.
Dör för att försvara dig, om så behövs.
Säkringen sitter på sidan.
Jag är snart tillbaka.
Ta hand om henne.
Var är vi?
Old St. Louis?
Nånstans privat.
Var är Irisa?
Ärligt den här gången.
Kvar vid konvojen, fast under nåt skrot.
Om hon inte redan dött gör hon det snart.
- Blir du upprörd av den infon? - Ja.
Bra, för du har gjort mig upprörd.
Varför? För att jag inte gillar när man ljuger för mig?
För att jag inte vill bli lunch?
Jag hade tagit hand om dig.
Under fruktanskörden
hade du blivit beskyddad och favoriserad.
Du skulle ha haft den högsta rangen bland slavarna.
Aldrig varit hungrig,
aldrig behövt nåt.
Ja, det låter fantastiskt.
Men det hade inte slutat bra.
Du skulle ha fått leva hela ditt liv och fått en ärbar död.
Men nu?
Nu är du bara mat.
Vad var det? Har vi fått sällskap där uppe?
Om omekerna tog Nolan så dödade de många när de gjorde det.
Hallå, Nolans dotter.
Lagväktare.
Vi vet att du attackerade konvojen
och försökte beskylla plundrare för det.
- Är ni här för att arrestera mig? - Jag vill bara ha Nolan.
Jag skulle tro att han är med min far.
- Var? - Nånstans ute i ödemarken,
där de försöker fly från den votaniska rättvisan.
Menar du att T'evgin attackerade konvojen?
Det Votaniska kollektivet slaktade vårt folk.
Min far uppskattade att Nolan dödade deras vicekansler.
Han tog på sig att rädda Nolan från vår gemensamma fiende.
Min pappa är svag för de lägre raserna,
men jag anser fortfarande att ni är djur.
Om ni inte tror mig är det bara att ta sig en titt.
Det ska vi.
Jag har kollat taket och de intilliggande byggnaderna.
- Hittade du nåt i gruvorna? - Nej.
De där tunnlarna är oändliga. Det skulle ta dagar att genomsöka dem.
Vi har inte den tiden.
- Har du en hailer? - Nej.
Min funkar inte.
Vi måste varna Amanda om att VK-konvojen attackerades.
Jag går ingenstans.
Du tror inte att Kindzi faktiskt talar sanning?
Jag litar inte på henne.
Inte jag heller.
Men det behöver inte betyda att hon ljuger.
Lagväktare.
Hjälp mig.
Vad är det för cirkus ni håller på att bygga upp här nere?
Det är min dotter som ligger bakom det.
Vad vill hon egentligen?
Krig.
Det var det jag lovade henne.
När det Votaniska kollektivet förstörde vår flotta
var jag och Kindzi vilse.
Vi visste att formskiftarna hade hittat en lämplig planet att kolonisera
men vi visste inte var.
Vi drev omkring i rymden utan mål
och letade efter nån signal som kunde leda till de votaniska Arkerna,
eller deras destination.
Jorden.
Vi visste inte dess namn, men ja.
Under den långa resan
var det hatet som höll mig levande
och fokuserad.
Kindzi lärde sig hata genom mig.
Jag lärde min dotter det.
Fantasier om hämnd
blev till godnattsagor,
varje natt.
År efter år.
Det var det som fick henne att ticka, va? Höll henne levande?
Men till vilket pris?
Alltid den kompromissen, eller hur?
Jag är rädd för att jag varit en dålig far.
Det är du inte ensam om, kompis.
Ta med de här tillbaka till er position.
Du är väldigt duktig.
Tack.
Väver du?
Jag har aldrig provat.
Sätt dig bredvid mig.
Börja med att öva på att ögla tråden.
Så här.
Jag kan göra en hätta till Luke.
Värst vad du var ambitiös.
Hur är det med den lille?
Han kryper nu.
Har börjat prata.
Och Alak?
Han är så bra med bebisen.
Men han har fortfarande svårt med blöjorna.
Han sätter inte nålarna tillräckligt tajt.
Jag har visat gång på gång men
han lär sig inte.
Han kanske gillar att bli undervisad.
Vad är det Andina?
Säg vad du tänker på.
Jag älskar att spendera den här tiden tillsammans.
Känna mig nära dig och din familj men
jag är inte dum.
Jag vet att det inte består.
Vad kan inte bestå?
Du är shanje.
Jag är en tjänarinna.
Snart nog kommer krisen vara över
och allt går tillbaka till så som det var förr.
Det är bara naturligt.
Det är möjligt att höja sin rang genom äktenskap.
Det är en av de bättre aspekterna av vår delade kultur.
Håll din hand så här.
Tack.
När Christie dog
fick Luke utstå en otänkbar förlust.
Du klev in.
Du tog hand om honom.
- Jag har gjort mitt bästa. - Jag vet.
Min son har också behov.
Vad är det du säger?
Pratar bara lite strunt med en vän jag litar på.
Lova mig att det aldrig kommer förändras.
Jag tror att med tiden,
om jag viskar i hans öra,
så kan jag nog övertyga Alak om att förlåta dig.
Och bebisen?
Jag kan ta hit honom i hemlighet.
Det vore verkligen snällt.
Och kanske,
en dag,
när jag blivit ingift i shanje,
så kan vi dricka te som likar.
Du är rätt bra på det här.
Jag är imponerad.
Blev du utkastad av Von Bach?
Jag kom för att hjälpa.
Jag behöver inte hjälp.
Speciellt inte från dig.
Jo, jag tror nog det.
Nolan kom aldrig till Brasilien.
Var är Irisa?
Hon stannade och hoppades att Kindzi skulle leda henne till Nolan.
Vad gör du?
Jag kan inte hjälpa dig om du inte säger vad fan du håller på med.
Skyddar stan.
Genom att kolla tvätten?
Om Kindzis fejkade attack inte lurade dig och Irisa
vad får dig då att tro att det kommer lura VK?
Okej, en bra poäng.
De kommer räkna kroppar och inse att Nolan och Irisa är borta.
Och beskylla Defiance.
Mänsklig borgmästare, med medlidande för Yosemites slaktare.
Det är anledning nog för de hårdföra i VK att attackera.
Om inte, såklart,
Nolan och Irisa tragiskt nog omkommer i attacken.
Jag har letat överallt efter dig.
Jag har inte varit överallt.
Jag behöver få veta det bästa sättet att döda en omek.
Jag vet att dottern kan stoppas av en kula,
men jag har hört att T'evgin utgör ett...
Är det blod?
En patient som dog.
Dog av vad?
En ny stam av blödarfebervirus.
- För castithaner... - Alla är mottagliga.
Och tro mig, det här är en hemsk bacill.
Man dör genom att blöda från ögonen.
Öronen.
Överallt.
Om det sprids
är omekerna ditt minsta problem.
Vad är det där?
Ett vaccin.
Det räcker inte till alla,
så vi måste vara diskreta med det.
Det får inte uppstå panik.
Andra armen.
Ner med vapnet, raring.
Stahma behöver en dos.
Och Alak.
Och Luke.
Se till att det...
Jag kommer ta mig till dem alla så småningom.
Det kommer omeken se till.
Jag hade aldrig kunnat släpa de här kropparna
ut hit själv.
Jag är ju här för att hjälpa.
Hur länge stannar du?
Så länge som du behöver mig.
Conrad förstår.
Jag har saknat dig.
Och jag dig.
Nu börjar det äntligen hända nåt.
Okej.
Nu tar vi bort den här...
Kindzi!
Sluta! På en gång!
Sluta!
Okej.
Dags att äta.
Bort från honom!
Om du låter dem gå
kommer de tillbaka med vapen och dödar mig.
Kanske dig också.
Jag lät dig leva för att jag älskar dig.
Förena dig med mig.
Ta till stridsyxan.
Skydda din dotter.
Ditt blod.
Döda dem båda.
Sen genomför vi den fruktade skörden.
- Det här är inte din kamp. Gå. - Nej.
Hon kan inte skada mig.
Jag vet inte det, far.
Du har förlorat mycket blod.
Om du ska slåss mot mig,
så gör det med ära.
Inte i ditt andra skinn.
- Vi måste hjälpa honom. - Nej, Nolan.
Vi har inga vapen.
Vi behöver förstärkning.
Du undervärderar mig, dotter.
Du har krossat mitt hjärta.
Snälla.
Far, förlåt mig.
Jag gör vad du än vill.
Du får återvända till sömnkapseln.
- Ja. - Du får stanna där.
Självklart.
Och du får aldrig mer
vägra lyda mina order.
Aldrig.
Svär.
Vid våra bröder och systrars liv.
Jag svär. Jag lovar.
Du är förlåten.
Du är gammal och dum.
Du gav mig inget val.
Vi måste hjälpa till.
Vi drar.
JORDEN ÅR 1978
GLIESE 783-SYSTEMET
19,6 LJUSÅR ÅR FRÅN JORDEN
Skannar radiofrekvenser...
Det finns inget där ute.
Vi är ensamma.
Våra fiender väntar.
Glöm aldrig.
Vårt uppdrag är meningslöst.
Vi kommer aldrig hitta den nya världen som votanerna flydde till.
Ha tålamod.
Rocking...
Robin?
Det är inget votaniskt språk.
Var kommer signalen ifrån?
Vårt nya hem!
Plikten vägleder min hand.
Din styrka blir min.
Och jag svär på att den här världen ska få betala
för att ha kommit emellan oss.
Bröder och systrar.
Vi har kommit hem.
Jag talar till er på denna nya världs språk.
Det är dags att vakna och erövra den värld som vi för så längesen lovades.
Vi måste högtidlighålla vår gudomliga rätt över alla andra.
För det är deras kött som håller vårt levande.
Det är dags för den fruktade skörden.
Vår tur att resa oss och erövra.